VÝSLEDKY  ANALÝZY PRAŽSKÝCH PANELOVÝCH SÍDLIŠŤ

Pro vyhodnocení analýzy 54 pražských panelových sídlišť byly zvoleny metoda SWOT a metoda “multikriteriální analýzy”. 
SWOT analýza prezentuje zjištěné údaje o silných a slabých stránkách sídlišť, hrozbách a příležitostech, jak byly zjištěny a odvozeny z dostupných materiálů, z průzkumu v terénu a ze znalosti vývoje území. 
Multikriteriální analýza je informací o možnostech pozitivních změn, které budou výsledkem vložených veřejných investičních prostředků do iniciace regeneračních procesů na sídlištích a informací o naléhavosti jejich nastartování. Metoda multikriteriální analýzy nebyla dosud pro potřeby regenerace sídlišť v České republice použita. Tato analýza je založena na posouzení rozvojových potenciálů a rizik ze zanedbaného nebo opožděného regeneračního zásahu a stanovení důsledků pro další rozvoj jednotlivých sídlišť.
Soubor zkoumaných jevů a problémů na sídlištích v jednotlivých oborech vyústil na základě SWOT analýzy, mutikriteriální analýzy a vyhodnocení sociologického průzkumu ve formulování obecných závěrů, platných pro všechna sídliště. Vedle těchto obecných závěrů je možné určit charakteristiky a specifické prvky jednotlivých sídlišť nebo skupin sídlišť s podobnými jevy a problémy.

Poznatky ze SWOT analýzy:

Obecné jevy vycházejí často z principu koncepce sídlišť. Jejich vznik byl vždy podmíněn společenskou objednávkou, potřebou bytů, vyvolanou politickým a ekonomickým prostředím společnosti. Pro lokalizaci obytných celků sídlištního typu bylo vždy hledáno místo s dobrým komunikačním napojením na dopravní systém města, s potencionálním rekreačním zázemím a vždy bylo navrženo dostatečně dimenzované základní veřejné vybavení i kapacita technické infrastruktury. Návrh sídliště však nebyl plně realizován a stupeň nedokončených realizací zejména v oblasti vybavení sídliště pak často určuje kvalitu sídliště.
Obecným problémem se ukázal nedostatek parkovacích míst, sídliště rovněž postrádají kulturní a společenská zařízení a zařízení pro aktivity volného času. Obyvatelé jsou nuceni za těmito aktivitami vyjíždět mimo místo bydliště.
Společným znakem většiny sídlišť, vyjma sídlišť realizovaných  nebo dokončených v posledních deseti letech, je zanedbaná údržba domů a u starších sídlišť absence jejich komplexní rekonstrukce. Zanedbané zůstává okolí domů. Řada domů na sídlištích prochází renovací, řeší se však většinou jen zásadní poruchy, spojené s bezpečností bydlení, zateplování fasád a jejich vzhled. 
Podobně nedostatečné je vybavení a zanedbaná údržba veřejných prostorů, které vyžadují komplexní rekonstrukci nebo i nové založení. Náhodně probíhající obnova se soustřeďuje převážně jen na jejich dílčí dovybavení.

Poznatky ze sociologického průzkumu:
 
Ze sociologického šetření vyplývá, že bydlení na sídlišti vyhovuje čtyřem pětinám místních obyvatel. Tento údaj indikuje pozitivní vztah populace k sídlištnímu typu bydlení. Silným motivačním faktorem spokojenosti může být fakt, že si značná část obyvatel vylepšila bydlení vlastními prostředky. V průměru polovinu obyvatel můžeme považovat za stabilizovanou a z výsledků šetření nevyplývá hrozba většího exodu v reálné budoucnosti. Z hodnocených aspektů sídlištního prostředí jsou nejlépe oceňovány možnosti odpočinku a procházek do okolí, dostupnost hřišť pro děti, péče o veřejnou zeleň a stav chodníků a vozovek. K nejhůře hodnoceným patří možnosti parkování, bezpečnost dopravního provozu a možnost navštěvování kulturních zařízení na sídlišti a v jeho okolí. Absence pocitu bezpečí se nezdá být obecně charakteristickým rysem sídlištního prostředí. Zvýšené nebezpečí vyjadřují starší lidé v období po setmění. Nepříliš příznivě je hodnocena i role místních zastupitelstev, pro další vývoj sídlišť neopominutelná. Zlepšení komunikace mezi obyvateli a místními zastupiteli je jednou z podmínek úspěšného zahájení regenerací.
V šetřených 4 sídlištích nebyly zaznamenány významnější rozdíly a závěry je možno považovat za obecně platné.

Poznatky z multikriteriální analýzy:

Stanovení vah potenciálů a rizik experty ukázalo, že zatímco ve skupině potenciálů je hodnocení významnosti jednotlivých složek poměrně vyrovnané, v rizicích převládají sociální a urbanistické faktory. Obecně menší význam je přikládán technickým potenciálům a rizikům. Multikriteriální hodnocení umožňuje definovat typologii skupin sídlišť z hlediska obdobné kombinace potenciálů a rizik, ze které vyplývají tyto základní poznatky:
a) Žádné ze sídlišť s jednoznačně nadprůměrným celkovým rozvojovým potenciálem nepatří zároveň mezi sídliště s riskantními důsledky neúspěšné nebo neprovedené regenerace. Tam, kde je vysoký rozvojový potenciál, daný např. polohou a nadprůměrnými sociálními potenciály, mohla by regenerace odvrátit poměrně velká rizika.
b) Žádné ze sídlišť s velmi malým celkovým rozvojovým potenciálem nepatří zároveň do kategorie s velmi malými riziky. Celková regenerace této skupiny sídlišť by nebyla bezprostředně naléhavá a v případě jejího uskutečnění by efekty regenerace nebyly tak významné, jako by tomu mohlo být u jiných sídlišť.
c) Velkou šanci na úspěch regenerace by měla ta sídliště, která při poměrně vysokých potenciálech mají velmi malou rizikovost. U těchto sídlišť však není regenerace tak naléhavá.
d) Skupina nejproblémovějších sídlišť se slabým potencionálem a s vysokými nebo poměrně vysokými riziky bude extrémně náročná na účast veřejných zdrojů jak finančních, tak organizačních. Do této skupiny spadají i velká sídliště, která by mohla být v politickém rozhodování upřednostňována. Regenerace těchto sídlišť bude muset být komplexní, systematická a zřejmě dlouhodobá, má-li být úspěšná.

Při porovnání srovnatelných dat za sídliště s disponibilními daty za celou Prahu se ukazuje: novější sídliště a sídliště, která byla nově dostavována, dosahují lepších demografických ukazatelů než je celopražský průměr. Obyvatelé většiny sídlišť měli v době Sčítání lidu, domů a bytů 1991 lepší vzdělanostní strukturu, než je pražský průměr. Na sídlištích a v jejich bezprostřední blízkosti je jen málo zařízení vyššího a celoměstského významu, nejlépe jsou zastoupena zařízení sociální péče. Žádná sídliště nedosahují pražského průměru v podílu pracovních příležitostí na obyvatele. Nejlépe vybavená sídliště místními pracovními příležitostmi dosahují jen čtvrtinového podílu oproti Praze.

Multikriteriální analýza vycházela z dostupných datových zdrojů. V době jejího zpracování nebyly např. k dispozici výsledky Sčítání lidu, domů a bytů z roku 2001, nepodařilo se získat  data o výskytu kriminality a sociálně patologických jevů, které výrazně indikují kvalitu sociálního prostředí. Přesto, že celkové  vyhodnocení dat je těmito skutečnostmi ovlivněno, lze výstupy z multikriteriálního hodnocení využít pro koncepci a tvorbu dlouhodobější strategie regenerace sídlišť, jež by se zabývala také postupem a rozsahem účasti veřejných prostředků. Jsou zároveň základnou pro jednání s dalšími subjekty o jejich podílu na budoucí regeneraci.